Červený trpaslík je sitcom, který se statečně vydává tam,
kam se ještě žádný sitcom nevydal.
On je mááááá góóóóór.
Říkají mi magor každý den v životě od roku 1988.
- Červený poplach! - Pane, jste si naprosto jistý?
To znamená vyměnit žárovku.
Nemohlo to být lepší. Skvělý scénář, možnost vystupovat. O tom to je.
Jejich vesmírná dobrodružství nás rozesmívají více než 30 let.
A cesta pokračuje.
Nenapadlo by mě, že po 30 letech
budu pořád nosit dredy a koženou bundu.
Heleďte, indická placka!
Pro náš věk už to je nevhodné. To vám povim.
V tomto seriálu se podíváme na příběh světově nejslavnější sci-fi komedie
očima lidí, kteří ji stvořili.
Málem jsem se rozzlobil.
Nevím, že mám na sobě masku. Jsem prostě Kryton.
Dávám tomuto měsíci jméno
Rimmer.
Rimmerův charakter jsem na nikom konkrétním nezaložil.
Nenašel jsem nikoho na planetě, kdo by byl tak zoufalý.
Řekli jsme to oba najednou!
A tohle!
Hrát v Trpaslíkovi vás nikdy nenudí, protože nikdy nevíte, co přijde dál.
Už je to tady!
Behem následující hodiny přetočíme čas.
Debordelizace!
Použili úplně každý gag,
který byste chtěli v epizodě pozpátku.
Podíváme se, jak Červený trpaslík předpověděl budoucnost.
Alexa a takový věci. To je Holly.
Všechno se stalo skutečností.
A ukážeme si, jak se v jiném vesmíru
seriál vydal do Hollywoodu.
Mé celé jméno je Kryton 2X4B-517P.
Dave Lister.
Nechtěl jsem točit americkou verzi Červeného trpaslíka.
Bylo to dost rozdílné.
Takže se usaďte, uvolněte a užijte si
První tři miliony let Červeného trpaslíka.
Furt na palubě, hledám cestu domů a pálivé kari.
Já jsem Targa Dall.
Kdo by to řekl.
KULEČNÍK S PLANETAMI
Už po dekády těží Červený trpaslík
opravdovou vědu jako palivo pro sitcom.
Vše začalo už v brzkých letech seriálu
kdy tvůrci Červeného trpaslíka Rob Grant a Doug Naylor
našli způsob, jak proměnit vědeckou teorii
v klasickou komedii.
Součástí geniality Trpaslíka bylo,
že scénáristé měli dobrý přehled o tom,
co se v té době dělo ve vědě.
Když normálně vykládáte o vědě někomu,
koho nezajímá,
máte asi pět sekund, abyste ho zaujali.
Trpaslík je založen na pravé vědě, teoretické vědě
a stejně důležité vědě vymyšlené.
- No a co to je? - Ještě nikdy jsem jí neviděl,
nikdo jí neviděl, ale myslím, že je to bílá díra.
Bílá díra?
Každá akce vyvolá protikladnou reakci.
Černá díra likviduje vesmírnou hmotu a čas
a bílá díra je vrací zpět.
O černých dírách jsme věděli.
Jsem si docela jistý, že bílé díry jsme si vymysleli.
Ale teď se ukazuje, že to vlastně je možné.
Nikdo ji nikdy neviděl.
Máme matematické důkazy, že bílé díry mohou existovat.
Ale kdybyste opravdu chtěli vědět,
jak by asi bílá díra vypadala, jaká by byla,
nenapadá mě lepší zdroj
než se podívat na Červeného trpaslíka.
Takže, ta díra chrlí čas zpátky do vesmíru?
Přesně tak.
Proto jsme na lodi svědky těchto zvláštních časových úkazů.
- No a co to je? - Ještě nikdy jsem ji neviděl,
nikdo jí neviděl, ale myslím, že je to bílá díra.
Chvilku mi trvalo pochopit, jaká je moje role,
když za scénářem stál nějaký komlexní koncept.
No a co to je?
To byl jen fór.
Pánové, je rozhodnuto. Poradíme se s Holly.
Hej, počkejte, přišel jsem o tu debatu.
- To všichni. - Čas se vyskytuje v náhodných balíčcích.
Zákony kauzality už tedy neplatí. Akce už nutně nepřináší následky.
No a co to je?
Myslím, že tohle časové období jsme už jednou prožili.
- To byl jen fór. - A tohle také.
V časoprostorovém kontinuu je škvíra
a aby z toho byl ten skvělý vtip,
který říká Danny jako Kocour,
musí Kryton všechno dlouze vysvětlovat.
Cestování časem je společným tématem pro všechna sci-fi díla,
protože poskytuje neomezené možnosti,
neomezené situace v příběhu.
Třeba tady Lister by mohl zajít do ledničky
a přinést láhev vína pro Listera a Listera!
Tady Rimmer nepije, protože je po smrti,
ale já bych si klidně sklenku dal!
Nechtěl bych tady nikoho poplést,
ale já jsem Rimmer dvojník dvojníka Rimmera.
Já jsem Rimmer od toho Listera, co si vzal Kochanskou.
Odtud dál to začíná být drobínek nepřehledné…
Jako ve všech dobrých příbězích o cestování časem
existují různé způsoby, jak časem manipulovat,
jak jít v čase zpátky.
Třeba Fotostroj času, jedna z mých oblíbených epizod,
kde mají fotografie historických okamžiků,
z nichž se vlastně stávají portály pro cestu do minulosti.
To je Norimberk a Adolf Hitler!
Jeho tým skončil druhý ve druhé válce.
Okopíroval jsem to z vašeho měsíčníku.
- Z jakého? - Z Fašistických diktátorů.
V říjnu byl fešák měsíce.
Neposlouchejte ho!
Je to příšernej cvok!
Ať zvedne ruku ten, kdo má jedno varle, jo!?
Je to docela neobvyklé.
Psali tyto soběstačné, velmi vtipné
komediální scénáře plné hlášek, které zároveň
obsahovaly dost komplikovaných sci-fi prvků
za půl hodiny.
Kosmik vypálí termojadernou zbraň tady na to slunce
čímž vyvolá sluneční erupci,
která tu planetku vychílí
z oběžné dráhy a pošle ji velkou rychlostí vesmírem
do bílé díry, kterou by měla zablokovat.
Rád bych věděl, jestli chce dělat to, co si myslim.
A co chce podle tebe udělat?
Hrát kulečník s planetama.
Za 31 let v Červeném trpaslíkovi jsem se naučil víc vědy,
než kdykoli předtím ve škole.
Víme, že čas plyne jedním směrem,
ale nic ve fyzice neříká, že by nemohl plynout oběma.
V epizodě jménem Pozpátku se vrací na Zemi,
a protože došlo k Velkému smrsku (krachu),
všechno jde pozpátku, takže se objeví taková
groteskní komika s lidmi, kteří jedí, pijí
a chodí pozpátku.
Ale opět to vychází z pravé vědy.
Je možné, že v určitém okamžiku
vesmír dosáhne svého největšího stádia
a začne se smršťovat.
Všechno se pak bude vracet v čase.
Ještě jedno.
Ve sci-fi chcete navodit v lidech pocit,
že vidí kousek světa, který existuje v mnohem větším detailu
kolem toho, co vidí.
Pak můžete dělat epizody s komplikovaným konceptem.
Nýdnol, 871 lim?
Nýdnol, kde je Nýdnol?
To je Londýn.
Londýn, 178 mil.
Je to pozpátku.
Z hlediska komedie použili úplně každý gag,
který byste chtěli v epizodě pozpátku.
Zamávej hochu, kolečko jede!
Pššš, neřvi a koukej šlapat! Šlapej!
Bylo to dost komplikované, protože
jsme samozřejmě natáčeli popředu a přemýšleli,
jak to bude vypadat, až to přehrajeme pozpátku.
Debordelizace!
Říkám si: „Dobře, tenhle záběr začíná jako široký, končí zblízka.
Ale pak to bude pozpátku,
takže začne zblízka a skončí ze široka
Pak bude střih na záběr... Pozpátku nebo popředu?“
Díky, tady máš ten zub.
Bylo to těžké, a když jsme točili v lokacích,
Craig měl jít pozpátku do vody,
aby to vypadalo... Dost složité.
Málem jsem umřel, když jsem vlezl pozpátku do té řeky.
Musel jsem jít do řeky pozpátku
a pak to přetočili, aby to vypadalo,
že jsem z řeky vyšel a na břeh vstoupil úplně suchý.
Takže jsem do řeky vstoupil pozpátku,
voda mi naplnila boty
stejně tak všechno bahno.
Zadržel jsem dech,
ale neslyšel nikho řvát: „Akce!“
Tak si říkám, že ještě vydržím,
ale pak jsem se nemohl pohnout.
Peter Wragg mě musel vytáhnout z vody.
Ale byla to sranda. Pak jsem šel a udělal to znova.
Jenom mi zalepili boty páskou!
Všechny ty věci v Trpaslíkovi nejsou jen šílenou fantazií
vzešlou z hlav dvou autorů.
Můžete být ohromeni, můžete se nějakému konceptu smát,
ale když si to pak najdete, můžete zjistit
že některé z těch věcí jsou možné, což je cool.
To je na tom geniální. Hrají si s věcmi,
které jsou otisklé ve vaši mysli, a úplně je postaví na hlavu.
Nikdy jsem neviděl nic tak odvážného,
myslím v rámci sitcomu.
Vést celé řady dialogů pozpátku.
Bylo to dost neobvyklé.
V původní epizodě říká Arthur Smith větu
která se vysílala pozpátku.
Poprvé v britské televizi uslyšíte,
co doopravdy říkal.
Jseš hloupej plešatej trouba s hranatou hlavou, co?
Ukazuju na tebe, ukazuju na tebe,
ale vlastně nemluvim k tobě.
Mluvim k tomu jednomu kreténovi v celý zemi,
kterej si sehnal tuhle nahrávku,
pustil pozpátku a zjistil, jaký sračky tady melu.
Jakej musí mít ubohej a smutnej život!
Uvidíte: Zaskáčeme si dimenzemi od Rimmera...
Z Esa jsem byla trochu unesená.
... k hlodavcům.
Někdo, s kým pracuju 30 let, v kostýmu krysy.
Jen další den v práci.
A Hoši z Trpaslíka vymění vesmírnou loď
za úplně jiný druh přepravy.
Můj kůň byl ten poslední ve stájích, viďte?
Takový, který je trošku...
víte... o kolečko míň.
Celý časoprostor není dost velký, aby dokázal pojmout
množství důvtipných nápadů v Červeném trpaslíkovi.
Naštěstí tu díky vědecké teorii
je nekonečné množství dalších vesmírů.
Je to v naší lidské povaze
chtít překonávat obzory. A fyzika...
Názor moderní fyziky je, že paralelní vesmíry,
mnohovesmír, mnohosvětová teorie kvantové mechaniky...
opravdu existují.
Během let Červený trpaslík
štastně prošel mnoha vesmíry.
Eh... Ne.
Ne.
Jeden z těch nejpodivnějších obsahoval kultivovaného Listera
a zcela jinou roli pro Dannyho John-Julese.
Pane Rimmere, povečeříte se mnou,
panem Listerem a panem Krysou?
Jistěže...
S panem kým?
Znám jsem Dannyho 30 let
viděl jsem ho předvádět různé hlasy a různé postavy,
všechno možné.
Ale ten hrdelní krysí hlas přišel zcela nečekaně.
Čau Kryťoune. Kde mám véču?
V jedné dimenzi to je kočka s vysokým hlasem.
A v jiné krysa s hlubokým hlasem.
Jó!
Je tak teploučkej a tulivej!
V tom kostýmu je neuvěřitelné horko.
Mohl to mít na sobě jenom tři minuty
a pak to musel sundat.
Nedojde vám to, dokud to nemáte na sobě.
Musíte si pamatovat, že to není jenom ten krysí kostým.
Ještě jsem měl kožený kabát na tom kostýmu
a řetízek a hlavu.
Nemůžete ji jen tak sundat. Musí to udělat někdo jiný.
Dal byste si na sýr trochu sýrové omáčky?
Že váháš!
Někdo, s kým jsem pracoval
30 let, v kostýmu krysy. Další den v práci.
Ale chceme-li mluvit o nejdůležitějším alter egu,
Arnold Rimmer se z nuly stal hrdinou.
Eso Rimmer vznikl tak, že...
Byl jsem tím docela šokován, ale
Chris řekl, že ho nudí hrát Rimmera
protože to byl takový břídil.
A tak jsme stvořili Eso Rimmera, který byl všechno
co Rimmer nebyl.
Chris byl úžasný jako Eso Rimmer,
takový jeho protějšek ve stylu Toma Cruise.
A nejednou si říkáte...
Z Esa jsem byla trochu unesená.
Zapni čipy, krasavice,
a k snídani mi nachystej uzenáče!
Chris si nasadil tu paruku a stal se z něj takový
vesmírný James Bond.
Když jsem poprvé viděl Chrise jako Esa,
myslím, že mi řekl: „Tohle je pravý Rimmer.“
„Ten druhej je podvodník.“
Byla to radost spatřit úplně jinou stranu Chrise
Byl dost přesvědčivý.
A byl dost statečný.
Jsem kapitán Rimmer. Arnold Rimmer.
Přátelé mi říkají Eso.
Přiletěl jsem z jiné dimenze. Vysvětlím to později.
Teď vás vytáhnu z té bryndy.
Jak ti říkaj, kamaráde?
Ea... K-Kryton, pane.
Série 4000, nemám pravdu?
Dělník našeho Sboru.
Ta nejdůležitější věc, která dělá Esa Esem,
byla ta paruka.
Za tohle mi asi nepoděkuje,
ale myslim, že jí nosil možná až moc dlouho.
Chápete, musel si ji vážně brát domů?
Tak, a cváláme do Lareda.
Virtuální realita také posádce umožnila poznat jiné dimenze,
jako když se převlékli za kovboje
v Pistolních z Apokalypsy.
Ale ne všem to na koni šlo.
Tady ve světoznámých studiích Pinewood probíhají zkoušky
k celovečerní epizodě Červeného trpaslíka.
A během přestávky jsme si popovídali s Hochy z Trpaslíka.
Ty sis to moc neužíval, viď?
No... jo, já...
Kůň není motorka.
Řízení na motorce způsobí určité věci,
třeba jet nebo zastavit. A kůň je trochu něco jiného.
- Ty jsi byl velmi zdatný jezdec. - To bych neřekl...
Dan byl velice zdatný jezdec.
Ty jsi měl docela poslušného koně.
Nebyl jsi a nejsi zdatný jezdec. To vím.
Už jsem předtim trochu jezdil, ale hlavně...
Nebál jsem se ho. Toť vše.
Ne, ale můj kůň byl ten poslední ve stájích, ne?
Myslím, takový, který má trošku...
o kolečko míň.
A když jsi mu...
No, plácl jsem ho přes zadek.
Tys ho plácl a ty...
A samozřejmě, můj věrný oř vyrazil.
Když běží jeden, řeknou si: „Á, běžíme!“ A běží.
Já byl trochu vzadu a viděl jsem všechny...
Běželi jsme přes parkoviště do pole
a lidé běželi ze všech směrů
k otevřené bráně vedoucí na rušnou silnici.
Eeee, senorita, tres tequilas, por favor.
Co?
Áh, Danny jako Riviera Kid. To bylo jedno z...
- Ano.
- Ale Riviera Kid... - Ten kostým byl úžasný.
Jak by Kocour vypadal, kdyby byl kovboj?
Koukněte na něj. Nebude to tulák v sedle.
Musí to být Mexičan.
Pěkně jemná.
Teda čekal jsem něco kapku silnějšího.
Celý ten nápad.
Ta-ra-rá-ra...
Ve všech kovbojkách, pokaždé
když se objeví Mexičan, hraje španělská hudba.
Kdo jsi k čertu ty?
Říkají mi Kid.
Riviera Kid.
No tak, Riviero Kide,
uvidíme jestli umíš střílet stejně dobře, jako tančit.
Já ti fakt záviděl. Já chtěl bejt pistolník.
K čemu ti je nůž, co? Docela na hovno, ne?
- To bylo přesně tvoje, co? - To bylo úžasný...
Ustupte.
To bylo jedinkrát v seriálu, kdy jste vy museli odstoupit.
- A když jsme odstoupili... - Tohle je práce pro
- Rivieru Kida! - A nezklamalo to.
Pistolníci z Apokalypsy vyhráli mezinárodní Emmy v roce 1994.
Důkaz, že Trpaslík je hit v každé dimenzi.
Zapnout triplikátor.
Vesmír Červeného trpaslíka je plný fantastických strojů
shopných dělat zázraky.
A všechny jsou tak spolehlivé jako ty, co používáme dnes.
Pozoruhodné!
Další věc, kterou mám rád na technologii v Trpaslíkovi, je
že je vážně otravná.
Stejně jako dnešní technologie.
Tě péro, sombréro! Tak co život!?
Já jsem švitorka, švitořící toastovač,
váš veselý společník u snídaně.
Švitorka jsem já a toastuju rád.
Dá si někdo toast?
Já nechci žádnej toast a on taky nechce toast.
Pamatuj si, že tady nikdo nechce žádnej toast.
Ani teď, ani nikdy.
Žádnej toast!
- A co muffina? - Ani muffina!
Mluvící toastovač byl namluven Davidem Rossem,
který předtím hrál původní verzi Krytona.
Hlas toastovače vzešel z těch věcí
o kterých mluvil.
Stále byl nad věcí.
Takový optimistický charakter.
Nebyl depresivní, ani se nesnažil nikoho naštvat.
To si nemyslím. Byla to opravdu veselá postava,
což je pro toastovač dobře.
Všechny toastovače by měly být veselé.
Nechceme žádný muffiny, ani toasty,
koláčky, žádný žemle, briošky, bagety, ani buchty,
žádný veky, ani loupáky a palačinky,
bramborový placky, žádný teplý jidáše,
a už vůbec ne nějaký pitomý lívance!
Ahá, takže ty jsi na vafle!
Vždycky když mě v supermarketu naštve
neočekávané zboží v taškové zóně, vzpomenu si
na Červeného trpaslíka, na Listera a toastovač,
jak se hádají a jak je to otravné.
- Žádnej toast! - Ale já jsem toastovač.
To je smysl mé existence. Toastuju, tedy jsem.
O 25 let později se David vrátil do studia, aby namluvil
nejotravnější spotřebič ve vesmíru pro 12. sérii.
Zavolali mi a řekli:
„Chcete zase namluvit toastovače?“
Já řekl: „Ano, s velkou radostí.“
Švitorka jsem já a toastuju rád.
Mám jen jednu otázku.
Ani to nezkoušej. Já tu otázku znám.
On ji zná. Ty tu otázku znáš.
- Všichni ji známe. - Tak dobrá.
- Jaká to je? - Dá si někdo toast?
Ne, to je dobrý, díky. Eh, dá si někdo toast?
To byl vrchol mé kariéry, hrát toastovač.
Kdo by chtěl hrát krále Leara a Richarda III.?
Sem s toastovačem, každý den!
Protože se seriál vysílá už přes 30 let,
mnoho z toho, s čím Trpaslík přišel jako s fikcí,
se stává skutečností.
Je to relevantnější, čím víc se tehcnologie posouvá.
Alexa a takový věci. To je Holly. Stalo se to realitou.
Která planeta je nejblíž Slunci?
Planeta, která se nachází nejblíže Slunci je...
... Merkur.
Jo, správně.
Ach, vy malověrní.
Všechno jsme to vymysleli v pozdních osmdesátkách. Jenom Applu a Googlu
chvilku trvalo nás dohnat.
Je tam i opravdová věda, jako třeba biotisk,
který dnes existuje.
My jen šli o krok dál a tiskli lidi.
Bylo fascinující pozorovat, jak se příběh vyvine,
aby vzniklo mnoho Rimmerů.
Pane Rimmere.
Jsme tím, čím jsme,
nejhezčím kvartetem, co kdy spatřil svět.
Máme čtvery ústa, duet krát dvě
a toto kvarteto jen pro vás pěje.
Tohle je zábava.
Spojit tyto dva prvky a tisknout lidi
v tiskárně, kde se zasekne papír, což všichni známe.
Skvělá epizoda pro mě. Docela těžká práce,
ale skvělá zábavná epizoda. Rimmerovské monstrum na konci.
V 11. a 12. řadě jsou docela zlověstné nápady.
Třeba všechno je vlastněno jednou společností.
Vaši firmu koupil M-Corp.
Jistě máte spoustu otázek.
A nevidíte produkty, které nepatří M-Corpu.
- Vidíte tohle? - Ano.
A nakonec, vidíte tohle?
Ne.
Jen doufám, že je to kartáček na zuby.
Tyhle věci jsou docela zlověstný,
ale stávají se skutečností.
Docela dystopické a docela kruté a strašidelné,
protože budoucnost nemusí být tak světlá.
Uvidíte:
Tak co, hoši? Jak se cejtíme? Kapku nesví?
Galaxie hostujících hvězd.
To byla slast!
A Červený trpaslík jinak, než ho známe.
- Moje celé jméno je Kryton 2XB-517P. - Dave Lister.
Ten, co mě hrál vypadal tak dobře, že bych se s nim vyspal.
Behem let se v Červeném trpaslíkovi objevilo mnoho hvězd
a nejen těch z věsmíru.
Některá z nějvětších jmen filmu i televize se zde objevila.
- Třeba Jenny Aguter... - Ahoj, Krytone
Don Warrington, Sarah Alexander,
- a Brian Cox. - A kdo vy jste? - Lister z Magorie.
Rytíři, přijímáte tuto výzvu od Listera z Magorie?
Proč mu mám říkat Lister z Magorie?
S tím si nedělej starosti, Briane. Prostě dělej, co umíš.
A Ainsley Harriott jako GELF.
To byla legrace.
Co je? Chce čepici?
Pha nikih khanope hech.
Nikdo nevěřil, že pod tím byl Ainsley Harriot.
A pak samozřejmě udělal Can't Smeg, Won't Smeg.
Ano, Ainsley se vrátil ke své pozemské roli
a setkal se s bývalými kolegy při surreální
kuchařské show v roce 1998.
Přivítejte dnešní první dvojici, protože začíná
Can't Smeg, Won't Smeg!
Úžasný kus improvizace.
Ó, můj bože.
Duane... v kuchařské show.
Přesně tohle chci. To musím pochválit.
To je úžasné. Velmi krásné.
Krásné, Duane. Krásné. Tak to mám rád.
Timothy Spall, pořádný herec. Buďme upřímní, skvělý.
Tak co, hoši? Jak se cejtíme? Kapku nesví?
To je úplně normální. Za 20 minut jste jako rybičky.
Když byl v Trpaslíkovi, říkal, že to byla jedna
z nejtěžších věcí, které kdy dělal.
Vymazali mu paměť a naprogramovali
na naprostý hovado, aby nikdo neodhalil...
Nikdo... pardon.
... Na naprostný hovado, aby nikdo nedohlalil jeho tajnej úkol
zničit Trpaslíka a tím pomoct Listerovi k osudu...
Objal jsem ho, což možná bylo příliš intimní,
zvlášť v Krytonově kostýmu,
protože to řekl špatně několikrát během natáčení
té scény a štvalo ho to,
protože je to pořádný herec, kterému se tohle nestává.
Říkal, že nemůže. A já mu řekl, že na téhle scéně,
je jak doma, ať se nestrachuje.
Komik Johnny Vegas udělal nezapomenutelný dojem
jako růžový policista v roce 2017.
S příkazem zatknout každého,
kdo se odváží kritizovat.
Když zakázali kritiku nikdo ten zákon nemohl kritizovat,
protože bylo ilegální kritizovat!
Idioti!
Pracovat s Johnnym Vegasem, když hrál policistu,
bylo fascinující, protože patří mezi nejlepší
dnešní komediální talenty.
Když jsme zkoušeli
a on pracoval na svém výstupu,
většinou jsem přestal hrát Rimmera
a sledoval jeho výkon.
Bylo to skvělé.
A během natáčení pak byl prvotřídní.
Zrovna jsem kritizoval, že jo?
Bože, nedělal jsem to věčnost. To byla slast!
Ve stejné sérii James Buckley z Přizdis*áčů
zjistil, jaké to je být mechanoidem.
- Co jste zač? - Aha, by jste ti noví.
Proč vás tady držej a nechaj vás otročit,
když jste stejný jako voni?
Stejní jako oni? To nejsme. Oni jsou série 4000, typ tři.
A představitelka Trixie ze seriálu Zavolejte porodní sestřičky, Helen George,
si také střihla menší roli.
Najednou se tam zjeví obličej
opravdu slavné pořádné herečky.
A byla úplně zmatená.
Teď žila v padesátých letech
posledních pět let v Zavolejte porodní sestřičky
a najednou je na virtuální vesmírné lodi.
Vítej v M-Corpu, placeném virtuálním prostředí k životu.
Většina lidí, kteří přijdou, zůstane navždy.
Během raných let se v seriálu často objevovala popová hvězda
a herečka Clare Grogan,
která hrála objekt Listerovy touhy, Kristinu Kochanskou.
Pro mě to byl splněný sen, protože ačkoli jsem jí to nikdy neřekl,
styděl jsem se, ale fakt jsem po ní jel
když byla v kapele Altered Images.
Původně jsem myslel, že se budeme líbat, ale k tomu nikdy nedošlo.
A nevíš, proč se mnou chce mluvit?
Ano, myslím, že tě chtějí povýšit na admirála.
Vážně?!
Jo, za tvoji píli a za tvou obecně známou lásku k povinnostem.
Byla to popová hvězda
a já jenom trhan z Liverpoolu,
který se protlačil do televize.
A najednou má ona hrát mou přítelkyni.
Byl jsem v sedmém nebi.
V 7. a 8. sérii se Kochanská stala stálou postavou
díky dalšímu výletu do paralelního vesmíru.
Nyní ji hrála Chloë Annett.
Takže v téhle dimenzi jsi nezahynul.
Jsi jen jiná verze Davea.
No, já se považuju za definitivní verzi.
Časem a evolucí vytvarován k dokonalosti.
Asi tuším, proč si to myslíš.
Změnila se v takovou upjatou pravou Angličanku.
Ale s Chloë se opět skvěle pracovalo.
- Já jsem teď zase s Timem. - S Timem?
Takovej pózer.
Nosí furt bílý hadry
a tu přiblblou obrovskou bílou čepici.
- Dělá kuchaře. - Jo.
Neopětovaná láska, ztracená touha.
Stejně si myslim, že ji pořád hledá.
Ale k tomu velkému románku nikdy nedošlo.
Dokonce i příbuzní herců se v seriálu objevili,
třeba bratr Craiga Charlese Emile, který hrál mladého Listera
ve Fotostroji času.
Hoši, hoši. Chci vám představit sebe v sedmnácti letech.
To teda žeru! To je fakt síla!
To je víc, než síla, ty jo!
Tvý kámoši, jo?
A když se hledala láska pro Krytona, také nemusel
chodit daleko od domova.
Tehdy byla jedna z těch největší hvězd
má drahá manželka.
Proč se na mě tak díváš, děje se něco?
Promiň. Zrušit zírací režim.
To jen, že máš opravdu úžasné oči.
No, hm, jsou to staré pět set devítky
s automatickou rohovkou, ohnisková vzdálenost 15.
Jestli chceš, můžu je vyvalit a půjčit ti je.
Hernajs, plácám takové pitomosti!
Musela si nasadit tu masku: „Jo, v pohodě.“
Celý den ji mít na sobě: „Jo, v pohodě.“
Nemůžeš s tím mít aspoň nějaké problémy?
Ten kostým je dost nepohodlný: „No, je to kostým.“
Prostě nic. Vůbec s ničím neměla problémy.
- Jedeme pořád natáčíme. - Počkejte.
Jen si musí upravit prsa. S dovolením.
V roce 1992 Robert vše viděl z pohledu hostující hvězdy,
když byl jediný z britských herců, který se objevil
v pilotním díle americké verze Červeného trpaslíka.
Byl jsem docela rozpolcený, protože jsem to příliš nechtěl dělat.
Byla to ta situace, kdy mnoho herců
pracujících v televizi dostane příležitost
pracovat v Hollywoodu a hned po tom skočí.
Ale to jsem nikdy nechtěl. Vím, že to zní hloupě,
ale já vlastně nikdy nechtěl být herec.
Musel jsem někde špatně zahnout.
Měl jsi jít doleva na minulé křižovatce, Krytone.
Sklapni, hlavo 1. Vím, co dělám.
Nesnáším přechytralé spolujezdce.
Craig Bierko, který později hrál v Sexu ve městě
a spoustě jiných věcí. Velmi vtipný.
Hrál LIstera. Byl to takový chlapácký, krásný Lister
s břišáky a hrudními svaly.
Jane Leeves hrála Holly. Pak mnoho let hrála ve Frasierovi.
Velmi vtipná se smyslem pro velmi suchý humor.
Jak dlouho jsem byl ve stázi, Holly?
No, nemohla jsem tě pustit, dokud radiace nedosáhla
- bezpečné úrovně. Vážně, budeš se smát. - Jak dlouho?!
Něco pod tři miliony let.
Moje baseballový kartičky musej stát majlant.
Ten chlápek, co mě hrál, byl dva metry vysokej,
krásnej Adonis. Víte,
vypadal tak dobře, že bych se s nim vyspal.
Obrovitý vzhled byl světelné roky daleko od původní myšlenky
nejpodřadnějšího člověka ve vesmíru.
Lister není v dobrém fyzickém stavu.
To je celý koncept, a když ten vtip nepochopíte
a snažíte se z něj udělat skvěle vypadajícího...
Ne že by Craig Charles nevypadal dobře.
Ale když se to snažíte amerikanizovat, něco to ztratí.
Hráli jsme chlastací hru.
V jednu chvíli sedim v baru v Detroitu,
a v další se probudim na lavičce v parku
na čtvrtým měsíci Saturnu.
Neměl jsem na sobě nic kromě dopravního kuželu na hlavě.
Když chcete natočit úspěšný pilotní díl,
musíte mít perfektní shodu mezi scénářem a castingem.
Myslím, že americký projekt byl plný skvělých herců.
ale nehodili se k těm postavám,
postavám Červeného trpaslíka.
A proto to nefungovalo.
Nijak překvapivě, amerikcé dobrodružství Červeného trpaslíka bylo krátké
a vznikl jen pilotní díl.
Ty jsi robot, viď.
- Je to vidět? - Když jsem okopával mrkev,
slyšel jsem od Roba a Douga, že to bylo zrušeno.
Ta úleva byla zjevná.
Nechtěl jsem točit americkou verzi Červeného trpaslíka.
Bylo by to... Bylo to dost jiné.
Uvidíte: Ohromující převleky fanoušků.
Některé z těch kostýmu byly neskutečné.
A z koho si to utahujete, pane Hitlere?
Jammování s Hitlerem, jedna z mých oblíbených scén.
To chcete stihnout před smrtí.
Za 30 let potkalo Trpaslíka mnoho změn,
ale jedna věc se nezměnila, a to neuvěřitelná oddanost
jeho fanoušků. Od roku 1992 se fanoušci z celé země
sjíždějí na con Dimension Jump, aby se setkali s herci
a zažili něco nadpozemského.
Jsou to tři dny úžasné zábavy.
Ten nejskvělejší víkend, jaký může fanoušek Červeného trpaslíka zažít.
Některé z těch kostýmu byly neskutečné.
Úžasné, ano.
Jednou jsem viděl Rimmera, který měl lepší kostým než Chris.
Lepší kostým než v seriálu, jo.
Úplně jsem viděl Rimmera a řekl jsem mu:
„Kámo, to je lepší než Chrisův kostým.“
Viděl jsem někoho s Listerovou bundou,
která byl skvěle pomalovaná. Zeptal jsem se: „Odkud to je?
„To je z nějaké aukce nebo tak?“
„Ne, to jsem udělal sám.“ Ale bylo to přesně...
Asi nejvíc mimořádný fanoušek pro mě byl kluk
který byl ochrnutý od krku dolů.
A účastnil se soutěže masek.
A byl za kostku z Krytona.
Ano, ta kostka...
A víte co?
Pamatujete? Jeho táta ho přivezl i s postelí.
A on byl převlečen... Pro mě to bylo...
- Miloval to. - To bylo neskutečný...
Pamatuju si, že jednou...
Přijel nějaký postižený kluk.
Měl elektrický vozík a byl vážně sladký.
Byl tam s tátou nebo bráchou.
Nechal mě to zkusit.
Jo, tys ho zvedl z toho křesla
a dal ho mě. Já ho musel zvednout.
A pak sis sednul do jeho křesla. Ale jemu se to hrozně líbilo,
protože Lister seděl v jeho kolečkovém křesle.
Nevím kde, možná to bylo v Birminghamu.
Přišla dáma zhruba v mém věku, možná trochu starší
s H na čele a chtěla fotku.
„Tady to máte.“ A pak říká: „Tady je moje dcera.“
Vzhlédnu a je tam žena, asi 45 let, s H na čele.
Á, tady to máte.
A pak přijde další paní kolem 25 s H na čele
a ještě tam byl kočárek s malou holčičkou
s H na čele. To byly čtyři generace.
Viděli jste toho chlápka, co si vytetoval můj obličej na lýtko?
Mam pár koz, lýtko a zadek.
Pamatujete si Jane?
Jane, tu z fanclubu.
Její záda. Vypadají jak Trpaslík.
Má tam loď s našema obličejema.
Musí to bolet.
Chápete?
Nejvíce mě dostávají ti fanoušci, kteří
prožili něco špatného.
Podělí se o to s vámi a říkají,
že bez seriálu by se z toho nedostali,
ať už to bylo cokoliv.
V telefonu mam zprávy od kluka, který říkal:
„Kdyby nebylo Trpaslíka, už bych tady nebyl.“
Ale úspěch seriálu se neomezuje na naše prostředí.
Červený trpaslík je globálním fenoménem, který
se vysílal ve 25 zemích.
Je to docela globální.
Byl jsem na festivalu v Chorvatsku.
Byl jsem tam poprvé a vyrovali mě,
že některé z východoevropských zemí nemají úplně rády
lidi jiný barvy a tak...
No, prostě jsem tam vystoupil na letišti
a všichni na mě koukali. Říkám si: „To nebude dobrý.“
Takže jsem šel na taxík a řidič na mě jenom koukal.
A já si říkám: „Ježíši, zvedl jsem tady černou populaci
o 100 % nebo co?“
A on ke mě přišel a říká: „Vy jste Dave Lister?“
A já: „Cože?“ A všichni taxikáři přišli ke mě
a ptali se: „Můžu poprosit o autogram?
Můžu poprosit o autogram?“
Protože zjevně je to v Chorvatsku hodně populární.
- A v České republice. - V České republice, to vím.
- Šílený. - Byl jsem v Austrálii a při odbavování
mi někdo chtěl prohledat tašky.
A paní vedle něj řekla: „Ne, ten je v pohodě.“
„Běžte dál a mějte se hezky, pane Listere.“
- Někdo z toho odbavování. - Ano.
„Mějte se hezky, pane Listere.“ Co se tady děje?
Podepsali jsme břicho těhotné ženy v Seattlu.
To bylo po tom klukovi, který se ptal, co znamená smeg.
Co znamená smeg?
Pamatuju si, že v Chicagu byla dlouhá fronta.
A jedna Japonka si ji celou vystála.
Kolem mě prošla. Já ji nezajímal.
Pak se postavila před tebe a omdlela. Prostě omdlela.
Stála ve frontě hodinu a půl.
A došla ke mě a omdlela.
Nedostala autogram, nedostala fotku.
- Odnesli ji pryč. - Myslím, že pak jsi ji viděl.
- To si pamatuju. - Ona prostě...
I když se BBC rozhodla nepokračovat v natáčení
a Červený trpaslík na dekádu zmizel z obrazovek,
fanoušci zůstali loajální.
A v roce 2009 byla jejich láska odměněna,
když se hoši z Trpaslíka vrátili.
Červeného trpaslíka reprízovali na UKTV na kanálu Dave.
Přišli k nám a řekli: „Opravdu bychom chtěli
dostat posádku znovu do kostýmů a natočit
nějaké krátké klipy.“
A já navrhl: „Pokud chcete udělat tohle,
proč nenatočit víc Trpaslíků?“
Příšli jsme na place, všichni v kostýmech, a koukali
jsme na sebe a říkali: „Je to jako, kdybychom měli víkend volna.“
Bylo nám to zcela povědomé.
Hodně lidí nechce být spojováno se starým seriálem,
protože to vypadá, že se v kariéře nikam neposunuli.
Lidi se mě ptali:
„Nebojíš se, že všechny role pak budou stejné?“
Ne. Kde seženu další seriál, který
má postavu, jako je Kocour?
V nové sérii na Daveovi se fikce střetla s realitou
a zahrála si s existencí Craiga Charlese v multiversu,
protože v době natáčení nebyl jenom Dave Lister,
ale také taxikář Lloyd Mullaney v Corronation Street.
Jako by se moje dva světy spojily.
To mě docela ohromilo.
Čau, kluci! Eh, co tady děláte?
Á, pan Craig Charles. Jmenuji se Kryton.
Jsem smyšlená postava ze seriálu Červený trpaslík
a nutně potřebujeme vaši pomoc.
Jseš jedinej, kterej nám může píchnout.
Od roku 1995 je Doug Naylor sám zodpovědný za pokračování
Červeného trpaslíka a další díly následovaly na Daveovi.
Během nich se Rimmer sešel se svým bratrem.
Když jsme Krytona našli, byl to vyhořelý vrak na skládce.
A přestavěli jste ho, dali jste mu smysl života.
Ne, jen jsme ho ošplouchli a nasadili čapku.
Kocour otěhotněl.
A dokonce potkali mesiáše.
Jéžiši.
Ano?
Po té dlouhé pauze jsme byli všichni rádi, že jsme zpět,
což nám dalo tu energii. Hlavně v sériích 10, 11 a 12
je ta energie velká. Úplně to sálá.
Mrkejte na ty subwoofery!
Cítíte ty basy?
Kryton měl krizi středního věku.
Byl to takový typický tanínkovský tanec.
Jeden z mých oblíbených obrázků Krytona je v tom směšném
hloupím červeném obleku. Byla to zábava.
Jammování s Hitlerem, jedna z mých oblíbených scén.
To chcete stihnout před smrtí.
Původně jsme měli hrát Africu od Tota.
Ale k té jsme nedostali práva, a k čemukoli
jsme se je snažili získat, vždy jsme dostali odpověď:
„To je Adolf Hitler. Ten to zpívat nebude.“
Ale to je hodnej Hitler, byl vyléčený, víte?
... S ruksakem
na zádéééééééch.
Byla to prostě krutá sranda.
A pořádně jsme si to užili.
Když odpálíme trysky, doženeme tu loď
za pár dnů.
V roce 2020 se na Daveovi vysílala speciální celovečerní epizoda,
což znamená, že Červený trpaslík se objevil na obrazovce
v každé z posledních pěti dekád.
Vznikla docela zajímavá nová forma.
90minutový sitcom s publikem.
Myslím, že to dalo seriálu nový impuls.
Řeknu ti tvůj smysl.
Měsíc nevydává světlo, že jo?
A přece existuje něco jako měsíční svit.
Je to sluneční světlo odražené od měsíce.
Jo, ale slunce neudělá měsíční svit bez měsíce
a měsíc neudělá měsíční svit bez slunce,
kdo teda dělá měsíční svit?
Oba.
Což znamená, že ačkoli měsíc nevydává světlo
měsíční svit existuje. Jako ty.
Magore.
Červený trpaslík stále míří ke hvězdám,
ale co chystá budoucnost?
Nevypadá to, že by ten vlak měl zastavit.
Je to šílený.
Krytone, nastav kurz na Trpaslíka.
Chátra se vrací domů.
Prostě půjdeme dál. Chtěl bych, aby to šlo
tak dlouho, jak se nám to bude líbit.
Robert už má plínky.
To není kostým.
Mám stejné množství energie, jako když mi bylo 30,
ale jenom na krátkou dobu. Rychle se spotřebuje.
Stále dosáhnu toho...
Udělal bych co nejvíc epizod, dokud ještě má
- vlastní zuby. - To jsme my.
Starý troubové ve vesmíru.
A jak řekl Robert při posledním natáčení:
„Dane, je mi 60
a mám obří kondom na hlavě. Je to skvělý, ne?“
Začal jsem točit Trpaslíka, když mi bylo 23.
Byl se mnou můj celý dospělý život.
Utvořil jsem si skvělá přátelství,
mám fanoušky po celém světě, kteří to opravdu oceňují.
A na to člověk může být pyšný.
Titulky: Pan Filuta cervenytrpaslik.4fan.cz
Ukázky ze seriálu přeloženy s využitím dabingového překladu České televize.